- Hun ser ikke så godt ud. - Hendes nyrer svigter.
- Ved du, hvor de organer kommer fra? - Nej!
Er du Jay Shah?
Vi har nogle spørgsmål om et bankindskud.
- Ville du tage med? - Ja, selvfølgelig.
Du skal vide, at den dreng er mit livs omdrejningspunkt.
Hun skal undgå handlinger, der kan belaste hende senere.
For hende og barnets skyld.
- Jeg kan ikke opereres. - Jo, hvis jeg gør det.
Du får et par dage at løbe på.
Derefter er du færdig.
Lee, er du der?
Lee!
Mr. Simmons?
Hej, doktor.
Jeg var på vej ud, men ville lige se til dig.
- Hvordan går det med vejrtrækningen? - Ingen forandring.
- Får du lavet dine øvelser? - Jeg prøver.
Det tager noget tid at komme sig efter en punkteret lunge.
Hvad ... er NHBL?
- Når helvede bryder løs. - Naturligvis.
Det var skræmmende, det du fortalte.
- Det om bio-terrorisme? - Ja.
Det er sandt. Pandemier har slået flere ihjel end krige.
En luftbåren pandemi, kunstig fremstillet eller ej -
- ville kunne smitte hele planeten på seks måneder.
Så som jeg har sagt før -
- kan besiddelsen af nogle enkle ting og lidt basal viden -
- være forskellen på liv og død.
Dit motto er at være beredt, ikke?
- At være beredt på det værste? - Bestemt.
Hvorfor i alverden havde du så ikke sele på?
Godt spørgsmål.
Hvis du hellere vil tale med nogle andre ...
Nej, det er i orden. Det ...
Det må være den ene gang ud af tusind, hvor man ...
... glemmer det.
- Må jeg spørge dig om noget? - Naturligvis.
Føler du dig nogensinde som Gud?
Er det ikke undertiden sådan at være kirurg?
- Det er det måske for nogle. - Ikke for dig?
- Nej. - Men det er da et spændende job.
Jo ... ind imellem.
Det handler om det, du er god til.
Forberedelse.
Man skal være beredt på enhver overraskelse -
- der kan opstå.
Sker det, at du ikke er det?
- Ja, bestemt. - Hvad sker der så?
Så prøver man at løse det på bedste vis.
Så kan det blive ret stressende.
- Og dog ... - Hvad?
Mellem os, og de fleste kirurger er nok ikke enige med mig -
- men det er nervepirrende på en spændende måde, når det sker.
- Hvorfor? - Fordi der står så meget på spil.
Man står der og kæmper mod skæbnen eller døden.
Man træffer et valg, der måske går galt eller skaber komplikationer.
- Så man må træffe et nyt. - Og så videre?
- Præcis. - Det kan jeg godt forstå.
Hvad sker der, hvis man ikke har flere muligheder?
Det sker ikke.
Der er altid noget andet, man kan prøve.
Forstår du?
Ja, jeg gør.
Ja.
Jamie, undskyld, jeg vækker dig. Du må hjælpe mig.
Jeg prøver at få fat på Lee -
- så sig til ham, at han skal kontakte mig?
- Det skal jeg nok. - Tak.
- Daniel? - Ja.
Hvad er der?
Jeg ville bare sige, at det med din kone gør mig ondt.
Løbet er måske ikke kørt endnu.
Jeg skal hente min datter, få ham til at ringe.
Det skal jeg nok.
- Hej, mr. Lloyd. Det er længe siden. - Hej, Katie.
- Er hun her? - Burde hun være det?
- Hvad? - Hvem leder du efter?
- Anna. - Ja.
- Skulle I mødes her? - Hun arbejder her.
- Ikke for tiden. - Hvad mener du?
Hun er på orlov.
- Hej. - Hvor er du?
Hvor jeg er? Jeg er på arbejde.
- Der har jeg lige været. - Hvor?
På Phaxxol, Anna.
Han sagde, at de alle gik via de samme master.
- Alle beskederne? - Ja, problemet er bare hvilke.
- Et sted i centrum? - Ja, Victoria.
- Okay. - Nede ved Themsen.
- Hey! - Hvad er der?
Nu har vi bevis for, hun er i kontakt med ham. Nu presser vi hende.
- Jeg har en anden idé. - Ja?
Det er ikke helt efter reglerne.
Jeg ved vist, hvad du mener.
- Jeg har vist samme idé. - Nej.
- Jo. - Nå, hvad er det så?
Hvad er din idé?
Raaa, hvordan har du det?
Hvad skal jeg skrive?
Skal jeg sige noget om babyen?
Ville det ikke -
- være det første, hun ville nævne?
- Jo, sikkert. - Okay.
Du er blevet far.
"Ja, det fortalte Lee mig. Det er utroligt." Lee?
"Er det en dreng eller pige?"
- Hvad var det nu? - En pige?
- Er du sikker? - Nej.
- Bare sig en pige. - En smuk ...
Hun hedder Jemina.
- Hvorfor Jemina? - Det kan jeg godt lide.
- "Sikke et smukt navn." - Det kan han også.
"Jeg kan slet ikke forstå, at vi har skabt liv sammen."
Nej, hun er personificeringen af vores ...
- Pas nu på. - Hvorfor?
- Lad os nu ikke blive for ... - Hvad?
Øh, prætentiøse.
Fjern det nu bare.
- Hvad? "Personificering"? - Ja.
Okay.
- Fortæl mig, hvad der sker? - Det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg har afgivet et løfte.
Jeg ved, det er svært at forstå ...
- Er der en anden? - Nej!
Det kan jeg se på dig, at der er.
- Hvordan? - Du rødmer.
Hvordan kan du nægte at sige noget? Jeg er din partner, Anna?
- Det ved jeg. - Er det ulovligt?
Er du i knibe? Så sig dog noget!
Det kan jeg ikke. Det har jeg lovet. Jeg beklager.
Hvis vores forhold skal fortsætte -
- er du fandeme nødt til at sige noget. Er du med?
Hvad er det så?
Da han sagde det, gik det op for mig, at det var det, jeg ønskede.
- At det slutter? - Ja.
Det er bedre, at jeg flytter ud ...
Ja, naturligvis.
Jeg har taget meget i mit liv op til genovervejelse.
Især efter det med Beth, hendes sygdom og ...
Det er vel meget naturligt.
- Hvad mener du? - At du gør det.
Når man tænker på, hvor frygtelig det var. Hendes død kom som et chok.
Og du fik aldrig sagt farvel.
Som jeg sagde ...
Du kan blive, så længe du har brug for.
- Hvor sagde du, din bil var? - Den er på værksted.
- Bremselygten er smadret. - Javel.
- Hvordan har du det egentlig? - Med hensyn til hvad?
- I aften. - Fint.
Er du nervøs?
Nervøs? Nej. Hvorfor? Virker jeg nervøs?
Du har en lidt mærkelig energi.
- Energi? - Ja, energi.
- Okay. - Okay.
Jeg tror, jeg begynder at fortryde det her.
- Godt. - Hop ind.
Hvad handler den om?
Kong Jacob og hans indflydelse på teatret under renæssancen.
- Hvordan var den? - Det ved jeg jo ikke endnu!
Åh pis. Undskyld, skat.
Ja, jeg har det fint.
Hvorfor bliver du ved med at chikanere mig?
Jeg har brug for mere tid. Et par dage er ikke nok.
Du får kun et par dage, makker.
- Kan vi ikke tale om det? - Nej.
I dag er det fredag. Jeg kommer på søndag.
- Søndag? - Ja, Daniel.
- Ikke i dag? - Sagde jeg i dag?
Jeg har en del, jeg skal i dag. Jeg gider faktisk ikke se dig igen.
Jeg kommer på søndag. Der skal du være væk.
- Det er nok ikke muligt. - Daniel, der skal du være ude.
Lee, kunne vi ikke lige tale sammen inde på mit kontor?
Jo.
- Har du nøgler? - Ja.
Ved du hvad?
Jeg er rigtig glad for, at vi gør det her.
Det gør jeg også, far.
Det er dejligt at være hjemme igen.
- Vi ses senere. - Ja, farvel.
Farvel.
- Dr. Milton? - Suzanna.
- Ja. - Har du spist?
Nej, hvorfor?
Fordi jeg tror, vi kan gøre det i dag.
- Hør nu ... - Nej!
- Jeremy ... - Man forlader ikke et møde sådan.
- Hvorfor var du aggressiv? - Aggressiv?
Det sagde de, du var, og at du råbte op.
- Så lyver de. - Hvorfor skulle de lyve?
Det aner jeg ikke. Det var en nødsituation.
Hvilken form for nødsituation?
En hjertenødsituation.
Lee ...
Jeg tror, tiden er inde til at afslutte din ansættelse her.
- Nej! - Jeg har grunde nok.
Nej! Jeg beder dig.
Nej, Jeremy, det her job er mit liv.
Det passer tydeligvis ikke. Du har været lidet pålidelig -
- og har svært ved at omgås andre.
Det er deres skyld, ikke min.
Det er dog et forudsigeligt umodent svar.
Dine interesser ligger tydeligvis et andet sted.
- Nej, de gør ej. - Der er vi så uenige.
Du må ikke fyre mig, Jeremy.
Det er min endelige beslutning.
Er du okay, Lee?
Tag dig ikke af ham.
Når apokalypsen rammer, får piben en anden lyd.
- Ja, zombieapokalypsen. - Ja, den er god.
Hvad sagde du?
- Slap nu af, Lee. - Vi snakker bare. Slap af!
Pis!
Jeremy! Fandens også!
Hjælp mig nu, en af jer!
En af dem kaldte på mig. De vidste, hvad jeg sidder inde for.
De sagde, en var blevet arresteret -
- for at have nogle sedler fra røveriet.
- Ham elektronikfyren? - Ja.
Han sagde, han havde fået dem fra en -
- der kom ind i hans butik og købte en masse laptops.
Det lyder som hvidvaskning.
Det troede jeg også, og det betyder, at han må have kendt fyren.
Hvis han altså overhovedet talte sandt.
Du og Keith er ikke underlagt de samme regler som politiet.
I ville nemt kunne finde ud af, om han talte sandt.
- Hvad hedder butikken? - Det ved jeg ikke.
Men fyren hedder Jay Shah.
Ligger den i Ilford?
Ja, det kan ikke være så svært at finde.
Næppe.
- Hvordan er han egentlig? - Hvem?
Keith.
Han har været en stor hjælp.
Skal I være sammen igen?
Hvorfor spørger du om det?
I er meget sammen.
- Det ville du hade, ikke? - Nej.
Det tror jeg ærlig talt ikke, jeg ville.
Altså ...
Hvis han tager sig af dig.
Slip mig!
Hvordan klarer du dig?
Hvad er der?
De tvinger mig til at rense toiletter.
- Hvem? - Dem alle.
- Åh, skat. - Deres beskidte, lorte-toiletter.
- Hej. - Hej.
- Er du klar? - Det tror jeg nok.
Okay.
Sådan.
Ja.
Hvad blev det her oprindelig brugt til?
Det er jeg ærlig talt ikke sikker på.
- Men nu er det en klinik? - Ja, det er.
- Vil du have mig undskyldt? - Ja.
Jeg er straks tilbage.
Hvis man bliver presset konstant, så reagerer man.
Mit liv er fuld af lort for tiden. Undskyld mit sprog.
En masse svigt.
Derfor overreagerer jeg jo.
Så er der det projekt, der kræver, at jeg har det job.
Nu da jeg har mistet det, er jeg sgu nødt til -
- at lukke det lort ned.
Efter alt den tid jeg har brugt på det lort ...
- Er det mit sprog? - Kan du være stille lidt?
Så kan jeg koncentrere mig.
- Naturligvis. - Tak.
Er du okay?
- Må jeg spørge om noget? - Ja da.
Ville der ikke normalt være nogen til at hjælpe dig?
Jo, normalt.
Men en milt kan godt fjernes af en enkelt kirurg.
Får du kolde fødder?
Det ved jeg ikke ... måske.
- Jeg er ... - Er du bange?
En smule, ja.
Du skal ikke gøre det, Suzanna.
- Sig til, så kører jeg dig hjem. - Ja, men så ...
Jeg skal nok klare den.
Jeg passer godt på dig.
- Jeg elsker den sang. - Gør du?
Ja.
Perfekt.
Toiletter, Keith.
Ja, jeg ved det.
Her.
- Hvad er det? - Hvad ligner det?
En pistol. Hvorfor skal jeg have den?
Indtil nu har vi mest haft med udskud og tåber at gøre.
Jeg er bange for, at det område, vi nu begiver os ind på ...
- Kan være mere udfordrende. - Ja.
Okay.
Er du klar?
Ja.
Godt.
Igen og igen prøver de at gribe mig i en fejl.
For at se, om jeg siger noget andet end før.
Nej, jeg har da ikke. Nej, det var jeg ikke.
Jeg var cool og uudgrundelig. En sfinks.
En sfinks. Ved du ikke, hvad det er?
- Jay Shah? - Ja.
Jeg bliver nødt til at ringe tilbage. Vi ses senere.
Vi skal spørge dig om noget.
- Hvor har du de penge fra? - Hvilke penge?
Dem, du blev taget for. Dem fra røveriet.
Hvis ikke du samarbejder -
- kan det gå hen og blive ubehageligt.
Hvad end I tror, jeg ved om de penge ...
Av for fanden!
Jeg tror ikke, hun spøger.
Jeg ville gerne have sex med dig lige nu.
Spørg, om hans pik er stiv.
- Ville hun sige "pik"? - Ja, han er ikke sart.
Nej. Det er rigtigt.
Stenhård.
Dunker den?
Jøsses, Karen.
- Sig, de er tunge og fulde af mælk. - Hvad?
- Nå ja, du har ret. - Du ammer jo.
Ja, rigtig fint.
Pis!
Åh nej!
Fandens også, Jamie!
Jamie!
Lee, kom her!
Hvad? Hvad laver du?
- Jeg har brug for din hjælp. - Hvad fanden laver du?
- Jeg prøver at redde denne kvinde. - Hvorfor er hun hernede?!
Denne kvinde er ved at dø fra mig. Kom herover. Nu!
Det her er noget lort!
Kom nu, hvor er du?
- Igen! - Kan du ikke bede pænt?
For pokker, vil du ikke nok?
Kom nu.
Sådan der.
- Har du den? - Ja, igen.
- Giv mig en klemme. - Klemme.
- Den her? - Nej, det er en saks. En klemme!
Den her. Jeg ved det jo ikke!
Skyl igen.
Klarer hun den?
- Ja. - Er du sikker?
Ja, det tror jeg.
Det er sgu utroligt.
- Hej, skat. - Hej, far. Hvordan går det?
- Det går godt. - Undskyld, jeg forstyrrer.
Det gør ikke noget, hvad er der?
Jeg tænkte bare på i aften.
Ville det være i orden, hvis jeg tog mors guldøreringe på?
- Dem fra bryllupsdagen? - Ja.
Ja, selvfølgelig.
Okay, fedt.
Hvorfor spørger du i det hele taget?
Det ved jeg ikke.
- Var det det? - Ja, det var det.
- Vi ses senere, skat. - Ja.
Hvor har du mødt hende?
- Hvem? - Kvinden, donoren.
Hun var en af mine patienter på St Simon's.
- Hun havde samme blodtype som Beth. - Og så bad du hende sælge sin nyre?
Jeg bad hende tænke over det. Der var en række andre prøver.
- Hvad er det der i spanden? - Hvad?
Hvilket organ ligger i spanden?
- En milt. - En milt?
Ja.
- Hvis er det? - Hendes.
Den skulle fjernes, så jeg sagde, vi kunne ordne begge ting.
- Begge ting? - Ja.
Okay.
- Hvorfor har du ikke sagt det før? - Hvad mener du?
Hvorfor har du ikke nævnt, at en milt skulle fjernes?
Ved hun, du har taget hendes nyre?
- Lee. - Hvad?
Vær nu ikke så dum.
Hvilken forskel ville det gøre?
En kæmpe forskel!
At du er involveret, siger noget om, hvor langt jeg er beredt til at gå.
- Det er forkert! - På hvilken måde?
Den kvinde er sgu uskyldig, Daniel!
Hun finder aldrig ud af, hvad hun har mistet. Vel?
Du gode gud.
Jeg er nødt til at gøre det her. Er du med?
Hvad købte han?
Clive.
Få nu tungen på gled.
En nyre.
- En nyre? - Ja.
Til hvad?
- Han havde brug for en. - Sælger du den slags?
- Ja, blandt andet. - Hvem er han?
Sig nu ikke, du ikke aner det.
Jo, det gør jeg. Jeg aner det ikke!
- Doktor Sutton-Greville. - Hvad sagde du?
Han sagde, han hed doktor Sutton-Greville.
Men jeg tror, det var et pseudonym.
- Et dæknavn mener du? - Ja, kald det, hvad du vil.
Nej, det hedder dæknavn.
- Javel. - Hvad ellers?
Han var høj.
- Skaldet. - Han havde hat på.
Hvordan ved du så, han var skaldet?
Jeg så ham uden hat.
Hvilken slags hat?
Hvilken slags hat ... Den havde en skygge ...
- En baseballkasket? - Ja, baseballkasket.
Der var broderet "Whitesnake" på den.
Men de sidste bogstaver manglede.
Hvad?
Fuck!
- Han hed Lee ... - Simmons.
- Men det var ikke ham. - Men en tæt på ham.
En, der har lånt eller stjålet den.
- Hvem? - Den skaldede.
En Whitesnake-kasket med et halvt navn? Han kender ham helt sikkert.
Hvis den skaldede ved, hvor pengene er.
Så ved Lee, hvor den skaldede er.
- Og hvor pengene er. - Og måske Jamie Harris.
Giv mig et kys.
- Hej. - Hej.
- Hvad laver du her? - Ikke rigtig noget.
Jeg fik bare aldrig sagt farvel til Beth.
- Farvel? - Ja, ordentligt farvel.
Hvorfor skulle du også det? Hun har det fint.
- Hvad? - Altså hun er ved at komme sig.
Efter hvad?
- Ved du ikke det? - Nej.
Daniel har givet hende en nyretransplantation.
- Hvornår? - I dag.
I dag? Hvor har han fået nyren fra?
En tidligere patient.
Der gav den til ham uden videre?
Det ved jeg ikke noget om, Anna.
Du må hellere spørge ham selv. Jeg forstår ham ikke længere.
- Hvor er han? - Til den der prisoverrækkelse.
Nå ja.
Det lyder rigtig godt.
- Det er fantastisk. - Hej.
- Undskyld! - Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
- Michael. - Daniel.
- Er du klar? - Mere end klar.
Må jeg lige tale kort med dig, inden vi går ind?
- Ja, er det i orden? - Ja.
Jeg venter på jer der.
- Hvad er der galt? - Er alt i orden?
- Ja, hvorfor? - Fik du betalt?
- Ja, jeg gjorde. Tak. - Hvad med projektet?
Det begynder om et par uger.
Det lyder godt. En god start er afgørende, ikke sandt?
Jo, bestemt.
Skal vi gå ind?
- Tak, Michael. - Jeg er stolt af dig.
- Vi ses derinde. - Ja, vi ses derinde.
- Så ... - Ja ...
Hvor ser du smuk ud.
- De øreringe klæder dig. - Gør de?
- Ja. - Tak.
I de 14 år han arbejdede der, satte han en høj standard -
- som de fleste af hans kolleger målte sig med.
Desuden vil jeg gerne nævne -
- den respekt og venlighed han har mødt mig -
- og alle sine venner og kolleger på St Simon's med.
Den imponerende generøsitet og omsorg han udviser -
- over for sine patienter -
- har jeg selv bevidnet mange gange i årenes løb.
Jeg vil ikke gøre ham yderligere forlegen.
Jeg har kun tilbage at sige, at jeg er umådelig stolt over -
- at kunne give George Manvilles Pris for Kirurgisk Dygtighed -
- til årets modtager, der i den grad har fortjent den.
Mr. Daniel Milton.
Mange tak for den fornemme præsentation, Michael.
Denne pris betyder virkelig meget for mig.
De sidste par måneder har været svære, som mange af jer ved.
Undskyld.
Tak til Den Kongelige Britiske Kirurgforening for denne pris.
Jeg vil gerne dedikere den til min kone, Beth.
Til min kone, Beths, minde.
Tak.
- Daniel? - Hvad laver du her?
Jeg gik ned i bunkeren for at sige et sidste farvel til Beth -
men det behøver jeg åbenbart ikke.
- Korrekt. - Hvem er hun?
- Hvem? - Det skal du ikke spørge om.
Hun hedder Suzanna.
Er hun en af dine patienter?
- Hvem har sagt det? - Lee.
Ja, det er hun. Eller det var hun.
Hvordan fik du hende overtalt?
- Penge. - Selvfølgelig.
Jeg troede, hun ville blive sur.
- Men det blev hun ikke. - Hvorfor har du intet sagt?
Undskyld, jeg afbryder. Andrew er på vej ...
Kan du vente to minutter? Kun to minutter?
- Kan du ikke sige undskyld? - Nej.
Og bede om at få det tilbage?
- Jeg overfaldt en kollega. - Det var et slagsmål.
Ja, men jeg startede det. De ombestemmer sig ikke.
Nej, okay.
Hvad sker der så nu?
Det ved jeg ikke.
Før eller siden finder de stedet her.
- Hvor lang tid mon vi har? - Måske noget tid.
Eller ikke. Det er ikke til at sige.
Vi må være forsigtige.
Beklager, men der røg dit gemmested.
Pyt med det.
Jeg er ked af, din drøm ikke går i opfyldelse.
- Hvad? - Det ultimative beskyttelsesrum.
Nå ja.
- Det var ikke mere end en drøm. - Og dog ...
Du fik det da til at køre for en stund, Lee.
- Du havde din klinik. - Ja.
Din køkkenhave.
- Ærterne er næsten modne. - Ja.
Du havde noget forskning kørende i laboratoriet.
Jeg vil sige godnat til Michelle.
Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Bliver jeg rask nu?
Ja, det bliver du.
Tak.
Mange, mange tak.
Tekster: Claus Andersen www.sdimedia.com